Solitudine
Pe nimeni nu aștept
Nu vreau nimic
Deși la mine
Ușa sufletului e deschisă
Solitar și răvășit
Salut, dar …
Nu aud nici u răspuns
Și mâna îmbrățișării
Mi-a rămas întinsă.
Dau pasul mai grăbit
Sau mai domol
În ritmul vieții
Și a eului ascuns
Reazem de mesteacăn
Umărul ușor, ușor….
Îi simt seva neatinsă
În alba lui scoarță.
Copacul un statornic
Eu, trecător spovedit.
Poems in the same category
Other poems by the author
#Interesting
Poem: Singurătatea
Poem: disensiuni/2
La Chișinău începe Festivalul Internațional de poezie „Grigore Vieru”
Poem: Oare?
Poem: Fără titlu
Din ce trăiesc scriitorii
Poem: Gol pe dinăuntru
Poem: ROMANul Veacurilor
Miliarde de cărţi pe rafturi. Acestea sunt cele mai mari 7 biblioteci din lume