Într-o zi ne vine rândul..
Suntem oripilați de morți,
Ne pitulam ca niște hoți;
Privim doar din depărtare
Pierderea cuiva ce doare.
Deși avem aceiași soartă;
Toti ajungem materie moartă.
Totuși ne ferim de subiect
Ca de un mediu infect.
Suntem nepăsători și reci,
Afisam lacrimi seci,
Trecând pe lângă funeralii,
Atenți doar la detalii.
Cine s a stins,de ce și cum
Dispărut pe ultimul drum,
Însoțit de fețe identificate
De morbida curiozitate.
Rostim cu jumătate de gură
Recital din Scriptura,
Un Dumnezeu sa l ierte
Pentru ființele inerte.
Ne izolam etanș de gândul,
Ca într o zi ne vine rândul,
Căci ne ar expune fatal
Unui blocaj mintal...
Category: Philosophical poem
All author's poems: Keller Gabriela
Date of posting: 14 июля
Views: 123
Poems in the same category
Other poems by the author
#Interesting
Poem: Efectiv ce mi-a trecut prin minte, la primă mână
Poem: Şalul
Ziua în care se publica una dintre cele mai celebre cărţi din istorie
Poem: Oda iubirii eterne
Poem: Păstor de vise
poezii.online sustine initiativa #stauacasa
Poem: Mă mai știi?
Poem: Poem scurt de amor nebun de seară!
foto, video | Eminem de Moldova și-a lansat cea de-a doua carte. Despre ce este „Dulce Infern”?