Oh, călător îngândurat!...
Cât încã te mai poţi mişca,
Cât câinii te mai latrã,
Cât, încãlzind fiinţa ta,
Mai arde focu-n vatrã,
Cât bate vântul printre brazi,
Cât ploaia te mai udã,
Să te ridice-atunci când cazi
De mai găseşti vreo rudă,
Fii bucuros că poţi vedea
A soarelui lumină
Căci cetina bradului tău,
Spre vale se înclină!
☆
Cât ploaia te mai udã, cât te mai latr-un câine,
Cât ştii concret ce-nseamnã "a fi" sau "a nu fi",
Cât ai cui da în tainã bucata ta de pâine,
Gândeşte-te cã poate fi ultima ta zi!
Category: Thoughts
All author's poems: Cristi Dobrei
Date of posting: 5 июня
Added in favorites: 1
Comments: 1
Views: 175
Comments
Poems in the same category
Other poems by the author
#Interesting
Poem: Știință exactă
Poem: stihuri diamantine //11
Academicianul Valeriu Pasat a lansat o nouă carte: „Biserica ortodoxă și puterea sovietică în RSS Moldovenească (1940-1991)”
Poem: Afirmații
Poem: De ce oare te am iubit?
Câte cărți din această listă de 130 de romane din literatura română și universală le-ai citit?
Poem: Fata cu ochii azur
Poem: Păcat nespovedit
Salonul Internațional de Carte pentru Copii şi Tineret şi-a deschis ușile
Meliss