Crezul meu
În van se zbate marea
oricât ar fi de-adâncă,
n-o reuși surparea
cât țărmul e de stâncă.
Căci stânca poate să înfrunte
și grozăviile din munte,
iar munții nu s-or nărui
atât cât stânca va trăi.
Și nici pădurea n-o pieri,
căci omul o va ocroti.
Toate ființele din fire
aspiră la nemurire,
căci pentru ele trăiesc Zei,
iar pentru oameni Dumnezei.
Și știu că ființa românească
a-nvins dușmani ca să trăiască.
Ea niciodată n-o pieri,
dacă un monolit va fi!
Categoria: Poezii patriotice
Toate poeziile autorului: Vasile Dănciulescu
Data postării: 16 mai
Vizualizări: 221
Poezii din aceiaşi categorie
Alte poezii ale autorului
#Interesant
Poem: Singurătatea
Poem: disensiuni/2
La Chișinău începe Festivalul Internațional de poezie „Grigore Vieru”
Poem: Oare?
Poem: Fără titlu
Din ce trăiesc scriitorii
Poem: Gol pe dinăuntru
Poem: ROMANul Veacurilor
Miliarde de cărţi pe rafturi. Acestea sunt cele mai mari 7 biblioteci din lume