Aidoma Ţie, Doamne!
Aidoma Ţie, Doamne!
Nici pe mine nu mă mai iubesc
copiii mei,
cu tot ce-am creat
pentru ei,
cu sângele ce-mi lăcrimează,
în carnea lor,
din oful meu, din ochii mei...
O, Doamne, iartă-mă!
Aidoma Ţie, Doamne!
Toate poverile,
le-am luat de pe umerii lor,
să meargă cu spatele drept,
cu privirea spre cer...
Aidoma Ţie,
numele îmi este luat în deșert,
pentru ei sunt cu o mie de coarne,
dar, pentru ei...
biciuiește-mă pe mine Doamne!
Aidoma Ţie, Doamne!
Nici pe mine nu mă mai iubesc
copiii mei,
şi atâtea răstigniri am suferit,
pentru ei,
doar pentru ei...
Nu mă mai iubesc Doamne,
copiii mei!
O, Doamne, iartă-i!
Poezii din aceiaşi categorie
Alte poezii ale autorului
#Interesant
Poem: Efectiv ce mi-a trecut prin minte, la primă mână
Poem: Şalul
Ziua în care se publica una dintre cele mai celebre cărţi din istorie
Poem: Oda iubirii eterne
Poem: Păstor de vise
poezii.online sustine initiativa #stauacasa
Poem: Mă mai știi?
Poem: Poem scurt de amor nebun de seară!
foto, video | Eminem de Moldova și-a lansat cea de-a doua carte. Despre ce este „Dulce Infern”?