Meditație de primăvară
M-am îmbătat de tine, din tine am sorbit
Am râs pe săturate, am plâns și am cântat,
Azi ca un pusnic sunt, flămând și rătăcit
Fiind că prea departe de mine ai plecat.
Întoarce-m-aș pe drumuri și-n crânguri cunoscute
Să te aștept cu flori, cu zumzet de albine,
Să îți aștern iubirea imensă cât un munte
Și fericit de viață să mă desprind de mine...
Parfum de viorele adun în pieptul meu
Și le cuprind cu lacrimi de dor nepovestit.
Oare se duce omul, dacă e omul tău?
Oare se duce omul cel care te-a iubit?
Categoria: Poezii de primavara
Toate poeziile autorului: Daria
Data postării: 24 martie 2021
Vizualizări: 1394
Poezii din aceiaşi categorie
Alte poezii ale autorului
#Interesant
Poem: Anii care vin
Poem: Te văd eu așa, iubito!
Prima lecţie de dirigenţie din noul an şcolar, dedicată scriitorului Ion Druţă
Poem: Suflet cu esență de trandafir
Poem: reverii/5
A fost lansată o nouă carte din colecția „Compozitorii Moldovei”. E despre Gheorghe Mustea
Poem: A fost odată...
Poem: Rapsodia Sufletului Fără Iubire
10 cărţi pe care oricine ar trebui să le citească măcar o dată în viaţă