Vântule!
Spune-mi vântule tu spune
Daca-i întâlnit în calea ta,
O ființă dragă mie
Ce mi-a furat inima?
Cum, nu știi tu cum arată?
Când suflai în părul ei,
La-ntâlnirea cea visată
Și plimbarea pe sub tei!
Nu pot crede c-ai uitat-o
Și să nu-ți aduci aminte,
De-ale noastre sărutări
Și iubita mea cuminte!
Oare nu pot să-ți mai cer
Să te vânturi c-altădată,
Să te duci și să te-ntorci
Pe o pală cu-a mea fată?
Văd că-ncepi să fii domol
Cànd îți cer să fugi mai tare,
Nu-mi mai ești de ajutor
Pentru mine n-ai valoare.
Nu te mai aud măi vântule
Sau n-ai fost deloc pe-aici,
Și-am vorbit în vânt cu mine
Dute vânt, n-ai ce să-mi zici.
Categoria: Poezii de dragoste
Toate poeziile autorului: Zugun
Data postării: 23 iulie
Vizualizări: 120
Poezii din aceiaşi categorie
Alte poezii ale autorului
#Interesant
Poem: Știință exactă
Poem: stihuri diamantine //11
Academicianul Valeriu Pasat a lansat o nouă carte: „Biserica ortodoxă și puterea sovietică în RSS Moldovenească (1940-1991)”
Poem: Afirmații
Poem: De ce oare te am iubit?
Câte cărți din această listă de 130 de romane din literatura română și universală le-ai citit?
Poem: Fata cu ochii azur
Poem: Păcat nespovedit
Salonul Internațional de Carte pentru Copii şi Tineret şi-a deschis ușile