Îndepărtare
Și zilnic mă gândesc numai la tine,
Zdrobesc pământ sub pașii mei mărunți,
Pe noapte am culcat-o lângă mine,
Apoi am evadat cu luna sus în munți.
Sub geam îți curge un râu de lacrimi,
Ce-a izvorât demult din inimă și dor,
Deschide larg fereastra mea de patimi,
Și-ncearcă suferința, măcar cu un picior.
Singurătatea am s-o-nvelesc într-o batistă,
Și am să vin ca să ți-o las la ușă,
De-ai s-o desfaci să știi că-n ea există,
Un urlet lung, și-o mână de cenușă.
Categoria: Poezii de dragoste
Toate poeziile autorului: Gabriel Trofin
Data postării: 25 iulie
Vizualizări: 131
Poezii din aceiaşi categorie
Alte poezii ale autorului
#Interesant
Poem: Vinovată vină
Poem: Ceas rezistent la apă în portugheză
Participă la o seară poetică cu poetul Claudiu Komartin la Librăria din Centru
Poem: 8 Martie
Poem: Nu mi-a plăcut
O primă carte cu versurile lui Grigore Vieru în limba italiană a fost lansată la Chişinău
Poem: Un dar de neprețuit
Poem: Ce-i viața?
Scriitoarea Tatiana Ţibuleac face parte din cei 14 laureaţi ai Premiului UE pentru Literatură