Poate
Societatea, scumpă societate
Tot mereu ești mai în spate
Tremurând sub rugăciune
Poate apuci să-o spui și mâine
De dormi, speri că poate,
Mâine nu mai dai din coate,
Sau nu prea mai dormi deloc
Umbli buimac să ai foc
Tremuri atunci când îți-e rău
Dar să te schimbi nu vrei, zău
Te uimești cin’ te conduce
Și te plângi că nu-ți ajunge
Nici să mori nor’ să te lase
Și-ți vor pune peste tot plase
Iar la final îți poți spune
Subjugat, o rugăciune
Стихи из этой категории
Другие стихотворения автора
#Интересно
Поэма: Vinovată vină
Поэма: Ceas rezistent la apă în portugheză
Participă la o seară poetică cu poetul Claudiu Komartin la Librăria din Centru
Поэма: 8 Martie
Поэма: Nu mi-a plăcut
O primă carte cu versurile lui Grigore Vieru în limba italiană a fost lansată la Chişinău
Поэма: Un dar de neprețuit
Поэма: Ce-i viața?
Scriitoarea Tatiana Ţibuleac face parte din cei 14 laureaţi ai Premiului UE pentru Literatură