Domnişoara Pogany
Iubita mea,
tu, Pasăre măiastră,
tu care zi de zi,
în lutul buzelor noastre
ciopleşti Poarta sărutului,
doar pentru noi doi.
Ia-mă şi mă urcă
pe Coloana fără sfârşit a iubirii tale,
până sus de tot,
deasupra de cuvinte,
în ţinutul iubirilor veşnice.
Acolo unde gurile noastre
dezbrăcate de cuvinte,
vor adormi îmbrăţişate
pe Masa tăcerii.
Categoria: Poezii de dragoste
Toate poeziile autorului: Cătălin Teodoreanu
Data postării: 7 iunie
Vizualizări: 187
Poezii din aceiaşi categorie
Alte poezii ale autorului
#Interesant
Poem: Știință exactă
Poem: stihuri diamantine //11
Academicianul Valeriu Pasat a lansat o nouă carte: „Biserica ortodoxă și puterea sovietică în RSS Moldovenească (1940-1991)”
Poem: Afirmații
Poem: De ce oare te am iubit?
Câte cărți din această listă de 130 de romane din literatura română și universală le-ai citit?
Poem: Fata cu ochii azur
Poem: Păcat nespovedit
Salonul Internațional de Carte pentru Copii şi Tineret şi-a deschis ușile