Întristare
Ai plecat și zile negre,
Pogorât-au peste mine,
Inima îmi stă de veghe,
Și întreabă despre tine.
Suferință ani de-a rândul,
Draga inimă îndură,
Și întreabă tainic gândul,
Unde e iubirea pură?
Ochii-s triști, izvor de lacrimi,
Alinarea lor e dusă,
Ard mocnit cuprinși de patimi,
După dragostea răpusă.
Pași se-ndreaptă tremurând,
Înspre geam precum o turmă,
Însă nu-i...și rând pe rând,
Se întorc pe aceeași urmă.
Toamna e acum târzie,
Frunza cade, tu plecată...
Luna îmi pare străvezie,
Sunt mai trist ca niciodată.
Categoria: Poezii de dragoste
Toate poeziile autorului: Gabriel Trofin
Data postării: 3 iulie
Adăugat la favorite: 1
Vizualizări: 150
Poezii din aceiaşi categorie
Alte poezii ale autorului
#Interesant
Poem: Singurătatea
Poem: disensiuni/2
La Chișinău începe Festivalul Internațional de poezie „Grigore Vieru”
Poem: Oare?
Poem: Fără titlu
Din ce trăiesc scriitorii
Poem: Gol pe dinăuntru
Poem: ROMANul Veacurilor
Miliarde de cărţi pe rafturi. Acestea sunt cele mai mari 7 biblioteci din lume