Noi
Noi? Lăsăm în urmă, cuib de stele
Semne c-am trecut pe-aici,
Și-am luat cu noi zări efemere
Și vise lungi duse-n tăcere
Iar dintr ele-o adiere,
Ca singura noastră avere
Și multe răni și cicatrici!
...
O și câte vise ne rămân
Câte dorințe refuzate
Nici n-avem multe în comun
Cu lumea asta cu de toate
Cu cei ce știu a da din coate,
Dar noi avem doar un stăpân,
Și generos și blând și bun,
Pe care-l purtăm în sân
În inima ce-n taină bate!
...
Și vom pleca în lumea noastră
Exact așa cum am venit,
Tăcuți, ținându-ne de mână,
Un singur vis, fără sfârșit
De a fi veșnic împreună,
Eu, noaptea ta albastră,
Tu, ciobul meu de lună!
Poems in the same category
Other poems by the author
#Interesting
Poem: Știință exactă
Poem: stihuri diamantine //11
Academicianul Valeriu Pasat a lansat o nouă carte: „Biserica ortodoxă și puterea sovietică în RSS Moldovenească (1940-1991)”
Poem: Afirmații
Poem: De ce oare te am iubit?
Câte cărți din această listă de 130 de romane din literatura română și universală le-ai citit?
Poem: Fata cu ochii azur
Poem: Păcat nespovedit
Salonul Internațional de Carte pentru Copii şi Tineret şi-a deschis ușile