Înotul
Năzuros valul, ce spre țărm mă ghida,
Încercarea să înfrunt curenții unei situații, brusc s-au schimbat
Razvrătită minte-mi dai decizii ce par, dar nu se simt mai bune
O epavă peste epava, destinația încă prea în depărtare
Văd coasta, mai am puțin, dar de-inchipuire, la primul declin rămân suspendat pe mare?
Cât se poate de aproape de plută, echilibru, încerc să mi-l mențin
Panica se resimte, mă sperie când nu ține în totalitate de mine, acest coșmar incert
Foarte riscant cum ocolește, dar cât mai reușește de mă păzește?
Violent se destramă cu un zgomot puternic și-s lăsat fără suport
Rămas într-o situție fără scăpare, e momentul sa mă rog la un semn divin?
Insula aproape, destinația mea e portul,
Adâncimea e reală, greutatea e nespusă
Pătrunsă inima-mi de groază se află, dar încă bate
Îmi simt forțele limitate bazate pe mișcări necontrolate
Mă simt oprit în timp, o gură de aer salvatoare,
Îmi conferă putere și-mi eludă a morții chemare
Puterea în mâini se duce în ancore s-au transformat ale mele picioare
Acest abis prohibit ce vrea sa mă doboare
Spiritul nu mă lasă și-mi permite s-avansez
Înainte sa mă opresc să cedez, mă va salva înotul...
Poezii din aceiaşi categorie
Alte poezii ale autorului
#Interesant
Poem: Știință exactă
Poem: stihuri diamantine //11
Academicianul Valeriu Pasat a lansat o nouă carte: „Biserica ortodoxă și puterea sovietică în RSS Moldovenească (1940-1991)”
Poem: Afirmații
Poem: De ce oare te am iubit?
Câte cărți din această listă de 130 de romane din literatura română și universală le-ai citit?
Poem: Fata cu ochii azur
Poem: Păcat nespovedit
Salonul Internațional de Carte pentru Copii şi Tineret şi-a deschis ușile